ZESTREA SPIRITUAL-ETNOGRAFICĂ A SILVIEI ȘARANUȚĂ: Ofrandă Muzeului Național de Etnografie și Istorie Naturală - ROGAC, Raia (BIBLIOPOLIS, 2021)
Născută la 12 iulie 1937 în orașul Bălți. În 1954, odată cu încheierea studiilor medii, este admisă la Facultatea de Istorie a Universității de Stat din Moldova. Chiar din primul an de studii, patru ani la rând, se specializează în etnografie, participând în expedițiile arheologice și etnografice ale Academiei de Științe a Moldovei. După obținerea licenței, în 1959, este angajată în calitate de colaborator științific la Muzeul Național de Etnografie și Istorie Naturală, acesta numindu-se atunci Muzeul de Stat de Studiere a Ținutului Natal din RSSM. Calea profesională de aproape șase decenii a Silviei Șaranuță n-a cunoscut nicio curbă. După trei ani de muncă, devine șefa Secției de Etnografie. Este fondator al mai multor muzee și expoziții din țară și după hotarele ei, între acestea înscriindu-se Muzeul „A.S. Pușkin” din satul Dolna (raionul Nisporeni), Muzeul meșteșugurilor artistice din satul Ivancea (raionul Orhei), prima expoziție de etnografie Cultura materială și spirituală a poporului moldovenesc la Muzeul Național de Etnografie și Istorie Naturală. A publicat peste 70 de studii și articole pe teme etnografice în reviste și ziare de mare popularitate: Moldova, Femeia Moldovei, Literatura și Arta, precum și peste 20 de articole, comunicări în Anuarul Muzeului de Istorie, Buletinul Științific al Muzeului Național de Etnografie și Istorie Naturală. Este autoare a 12 cărți, ghiduri, pliante de specialitate și a două scenarii de filme documentare: Pasionații (despre Muzeul din s. Văsieni, r-nul Ialoveni) și Taină de lumină și de dor (despre țesătoarele de covoare din s. Sadova, r-nul Călărași). Pentru activitate prodigioasă, în anul 2004 i se conferă titlul onorific Om Emerit.